Двегодишното ви дете мрънка и стиска ръката ви, когато при разходката срещнете куче, въпреки че никога не е било хапано. Страхът от кучета не е рядко явление при малките деца и за него може да има различни причини. Че косматото четириного може да внушава уплаха, е напълно човешко – страхът от диви животни е дълбоко вкоренен у човека. Колко силно ще се развие този страх, не на последно място е въпрос на темперамент. Някои деца реагират на дразнения по-бързо и по-интензивно от други. Често обаче паниката е въпрос на отрицателен опит. Не е необходимо това да е сериозно нараняване – може би някога е бил достатъчен енергичен подскок или силен лай, за да се изплаши детето. Или пък то е наблюдавало как някой е бил нападнат от куче. Някои деца могат да се страхуват, ако са слушали разкази за ухапване от куче. Ако вашето дете се страхува от кучета, най-добре е първо да установите на какво се дължи този страх.
Има някои правила как да се реагира правилно срещу непознати кучета
• Запазете спокойствие, поне външно. Ако видимо се изнервяте и напрягате при вида на овчарско куче, тази несигурност се предава на детето. То свързва понятията „куче” и „опасност” и изпитва страх.
![](https://9meseca.bg/assets/images/posts/1725021156different-biotic.png)
9 месеца препоръчва
DIFFERENT BIOTIC
• При среща с непознати кучета проявявайте предпазливост – спрете се на улицата, но не тръгвайте внезапно обратно. Не правете резки движения, оставете ръцете си да висят свободно покрай тялото.
• Говорете с нормален, спокоен глас.
• Не гледайте кучето в очите – някои кучета възприемат това като заплаха.
• Ако детето ви изпитва силен страх, клекнете и го вземете на ръце, така то няма да избяга. Бягството може да бъде схванато от някои кучета като желание за игра. Опитайте се да отвлечете вниманието на детето с нещо интересно.
• Вземете детето на ръце само ако кучето напада. В останалите случаи тези животни по-скоро проявяват любопитство и искат да подушат какво държите в ръцете си.
Добра стратегия
Сближавайте тактично детето с животните. Не е излишно да му четете книжки или заедно да гледате филми за кучета. Най-лесно обаче децата преодоляват страха си от тези четириноги, когато се запознаят с някое успешно социализирано куче. За целта е подходящо с детето отдалече да наблюдавате как собственикът и кучето „разговарят” помежду си. Щом малчуганът опознае по-добре езика на тялото на животното и се чувства по-сигурно, той може да се приближи крачка по крачка, но винаги само в присъствието на собственика на кучето!